Вісник Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Економіка
Назва: Вісник Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Економіка ISSN 1728-2667; eISSN 2079-908X DOI: https://doi.org/10.17721/1728-2667 Галузі науки: 051 - Економіка 071 - Облік і оподаткування 072 - Фінанси, банківська справа та страхування 073 - Менеджмент 075 - Маркетинг 076 - Підприємництво, торгівля та біржова діяльність 292 - Міжнародні економічні відносини 051 - Економіка 071 - Облік і оподаткування 072 - Фінанси, банківська справа та страхування 073 - Менеджмент 075 - Маркетинг 076 - Підприємництво, торгівля та біржова діяльність 292 - Міжнародні економічні відносини Зареєстровано:Міністреством юстиції України. Свідоцтво про державну реєстрацію КВ № 25420 - 15360ПР від 03.02.2023 р. Журнал включено до переліку наукових фахових видань України (категорія Б) Наказом Міністерства освіти та науки України № 409 від 17.03.2020 р. Засновник-видавець: Київський національний університет імені Тараса Шевченка Рік заснування: 1958 Мови видання: українська, англійська, німецька Періодичність: двічі на рік Сторінка у Фейсбук
Київський національний університет імені Тараса Шевченка
Ознайомтеся з політикою за посиланням: https://econom.bulletin.knu.ua/copyright
ДИНАМІКА ЕФЕКТИВНОСТІ ESG ТА СПІВВІДНОШЕННЯ РИЗИК-ДОХОДНІСТЬ ДЛЯ ВЕЛИКИХ КОМПАНІЙ США: ЕМПІРИЧНИЙ АНАЛІЗ ІНДЕКСНОГО КОШИКА DJIA
В с т у п . Законодавчі та нормативні зміни змінюють ландшафт екологічних, соціальних та управлінських принципів (ESG). Це спонукає компанії переглядати свої зобов'язання та впроваджувати нові стратегії розвитку бізнесу, які відповідають сталому розвитку. Водночас певні "анти-ESG" тенденції, насамперед у США, створюють невизначеність щодо динаміки ефективності ESG, і динаміка співвідношення "ризик-доходність" також виглядає нестабільною. Такий розвиток подій мотивував мету дослідження: вивчити динаміку ESG та співвідношення ризик-доходність з 2019 по 2024 рр. Ця стаття має на м е т і представити результати щодо динаміки 10 субіндексів ESG та показника K-співвідношення для найбільших компаній США з 2019 по 2024 рр. Ми також проаналізували гіпотезу щодо відповідності між показниками ESG та співвідношеннями інвестиційного ризику та доходності. М е т о д и . Використані методи дослідження включали фактичний і порівняльний аналіз, статистичні методи, оцінювання кореляції, вимірювання ризику та доходності, синтез і дедукцію. Р е з у л ь т а т и . Ми оцінили динаміку субіндексів для 30 компаній США з індексного кошика Dow Jones Industrial Average (DJIA) за допомогою статистичного аналізу балів ESG. Субіндекси демонстрували опуклі догори висхідні траєкторії, які досягли найвищих значень у рік, коли почалася пандемія COVID-19. Аналіз співвідношення ризик-доходність з 2019 по 2024 рр. виявив постійні та значні зміни у значеннях цього співвідношення. Статистичний аналіз зв'язку між балами ESG і співвідношеннями ризику та доходності показав, що чіткої кореляції між цими двома компонентами немає. Отже, можна зробити висновок, що ці два фактори мають різну динаміку і що немає чіткого зв'язку між ефективністю ESG і результатами ринкового співвідношення між ризиком і доходністю. В и с н о в к и . Принципи ESG стають важливою складовою сталого розвитку бізнесу; однак цей процес залишається багатогранним і складним для великих компаній. Упровадження систем оцінювання ESG кількома глобальними рейтинговими агентствами дає змогу ідентифікувати й аналізувати числові закономірності цього розвитку. Поточні дослідження зосереджено на аналізі впливу звітності ESG на корпоративні фінансові й інвестиційні показники. Виявлення таких закономірностей покращить наше розуміння ролі та значення ESG у цілісному аналізі корпоративного розвитку.
екологічна, соціальна й управлінська звітність
Авторське право (c) 2026 Андрій КАМІНСЬКИЙ, д-р екон. наук, проф., Марина НЕГРЕЙ, канд. екон. наук, доц., Нуно АЛЬМЕЙДА, д-р екон. наук, проф., Іван ШАЛЕНИК, асп. https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
МОДЕЛЬ ПОВЕДІНКИ СПОЖИВАЧІВ ОРГАНІЧНОЇ ПРОДУКЦІЇ: ЕМПІРИЧНЕ ДОСЛІДЖЕННЯ РИНКУ ВЕЛИКОЇ БРИТАНІЇ
В с т у п . Зростання попиту в країнах світу на органічні продукти зумовлене посиленням екологічних проблем і зміною споживчих пріоритетів на користь безпечних і сталих товарів. Ринок органічної продукції формується під впливом системи економічних, соціальних і культурних чинників, що обумовлює необхідність детального вивчення моделей поведінки споживачів на міжнародних ринках. Метою дослідження є удосконалення теоретичних підходів та розроблення практичних рекомендацій щодо використання моделей споживчої поведінки як основи ефективних стратегій діяльності субʼєктів господарювання на міжнародних ринках органічної продукції для сприяння сталому розвитку економіки України. Обʼєктом дослідження є економічні відносини між виробниками та споживачами на міжнародних ринках органічної продукції. Предмет дослідження містить теоретичні та методичні аспекти формування моделей поведінки споживачів на міжнародних ринках органічної продукції. М е т о д и . Дослідження ґрунтується на комплексному застосуванні загальнонаукових (аналіз і синтез, індукція, дедукція, аналогія та порівняння, класифікація, систематизація, кількісні та статистичні тощо) та конкретно-наукових (гіпотетичний, створення теорії, візуальний і графічний) методів, що дало змогу поєднати теоретичний аналіз з емпіричними спостереженнями для реалізації мети дослідження. Р е з у л ь т а т и . Установлено, що жодна з проаналізованих моделей споживчої поведінки у вітчизняній і світовій економічній літературі окремо не розкриває всі аспекти поведінки споживачів органічної продукції. Розроблено комплексну модель, яка поєднує когнітивні, емоційні та ціннісні аспекти формування споживчого наміру та його реалізації у поведінці, що стала основою розроблення стратегії просування компанії "Дунайський аграрій" на ринок Великої Британії. Виявлено позитивні соціальні й екологічні ефекти розвитку органічного сектору для економіки України. В и с н о в к и . Запропонована модель є інструментом для прогнозування поведінки споживачів і може бути використана як основа для розроблення системи просування продукції на міжнародних ринках. Отримані результати мають практичну цінність для українських виробників органічної продукції та сприятимуть підвищенню конкурентоспроможності України на світовому ринку та переходу на модель сталого розвитку.
Авторське право (c) 2026 Алла СТАРОСТІНА, д-р екон. наук, Карло АДАМІ, канд. екон. наук, фінансовий аташе, Світлана ЮХИМЧУК, магістр https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
МЕЗОНІННЕ ФІНАНСУВАННЯ ЕНЕРГЕТИЧНОЇ ІНФРАСТРУКТУРИ УКРАЇНИ У ПЕРІОД ПОВОЄННОГО ВІДНОВЛЕННЯ
В с т у п . Урядом України розроблено Енергетичну стратегію до 2050 р., що передбачає посилення енергетичної безпеки та резилієнтності й запроваджує цілі щодо енергоефективності, екологічної безпеки, зниження вуглецевих викидів тощо. Повоєнна відбудова з одночасною модернізацією енергетичного сектору України вимагатиме мобілізації значних фінансових ресурсів, тому актуалізується питання дослідження провідного міжнародного досвіду залучення інвестицій в енергетичну інфраструктуру. Метою статті є обґрунтування перспективних методів фінансування енергетичних об'єктів для впровадження та використання в українській економіці в період повоєнного відновлення. М е т о д и . Фактологічний і ситуаційний аналіз, синтез, дедукція, методи системного підходу та теоретичного узагальнення. Р е з у л ь т а т и . Проаналізовано світовий досвід застосування і поєднання методів фінансування енергетичної інфраструктури. Сформульовано основні принципи залучення інвестицій у сучасну енергетику. Дослідження містить аналітичні висновки з обґрунтуваннями щодо перспектив і актуальності впровадження та застосування в Україні мезонінного фінансування для повоєнного відновлення та розвитку енергетики. Окремо визначено найбільш пріоритетні й оптимальні мезонінні форми залучення інвестицій у енергетичний сектор. В и с н о в к и . Визначено основні принципи залучення інвестицій в енергетичний сектор, а саме: врахування аспектів енергетичної безпеки та соціально-економічної стабільності, мобілізація недержавного фінансування, мінімізація вартості капіталу, гармонізація грошових потоків енергетичного проєкту, справедливий розподіл ризиків і доходу. На основі світового досвіду виконано порівняння основних методів мобілізації капіталу в енергетичну інфраструктуру (від держави / МФО, акціонерний, борговий, мезонінний).Обґрунтовано перспективність і актуальність мезонінного фінансування для впровадження і використання в українській економіці. Найоптимальнішими формами мезонінного фінансування для енергетики визначено сек'юритизацію з траншуванням і субординоване боргове фінансування. Встановлено, що інституційне забезпечення цих інструментів залучення капіталу має потенціал для вдосконалення, та є перспективним напрямом подальших досліджень. Рекомендовано якнайшвидше впровадження й інституалізацію мезонінного фінансування в українську економіку.
фінансування енергетичної інфраструктури
повоєнне відновлення енергетичного сектору України
Авторське право (c) 2026 Сергій ОСИПЕНКО, асп., Томаш ВОЛОВЕЦЬ, д-р екон. наук, проф. https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ДРАЙВЕРИ ЕКОНОМІЧНОГО ЗРОСТАННЯ: ЕМПІРИЧНІ ВИСНОВКИ ДЛЯ КРАЇН ЄВРОПИ, ЩО РОЗВИВАЮТЬСЯ
В с т у п . Актуальність статті зумовлена постійною важливістю економічного зростання в країнах, що розвиваються, як одного із центральних об'єктів сучасних економічних досліджень. Зростання інтеграції глобальних ринків і стрімкі технологічні зміни суттєво вплинули на темпи та структуру розвитку країн. Визначення фундаментальних чинників цього зростання є ключовим для формування політик, що забезпечують довгострокову стабільність і сталий розвиток. Досвід країн, яким вдалося успішно перейти від статусу таких, що розвиваються, до розвинених, надає цінні емпіричні докази. Аналіз цих випадків дозволяє виявити найважливіші фактори, що сприяють економічному зростанню. У цьому контексті вивчення чинників зростання в країнах, що розвиваються, в Європі, набуває особливої важливості для розуміння їхніх перспектив прискореного та сталого розвитку. М е т о д и . У дослідженні застосовано поєднання теоретичного аналізу, порівняльного оцінювання та регресійного моделювання з метою комплексного вивчення чинників економічного зростання. Р е з у л ь т а т и . У результаті емпіричного аналізу встановлено, що найважливішими факторами економічного зростання є обсяг інвестицій у реальні активи, темп зростання населення та питома вага міжнародної торгівлі у ВВП. Водночас якість інститутів і видатки на освіту й R&D потребують глибшого аналізу, оскільки їхній вплив виявився неоднозначним. В и с н о в к и . На основі аналізу теоретичних моделей, чинників економічного зростання і результатів емпіричного дослідження визначено ключові фактори, які мають найбільший вплив на темпи зростання ВВП на одну особу. З огляду на теоретичні підходи й емпіричні результати, сформульовано практичні рекомендації для майбутньої економічної стратегії України. Нині нагальна потреба у визначенні та побудові шляху післявоєнного відновлення й подальшого економічного зростання робить це дослідження особливо актуальним
Авторське право (c) 2026 Олена БАЖЕНОВА, д-р екон. наук, проф., Гіві БЕДІАНАШВІЛІ, д-р екон. наук, проф., Владислав ТАЛАЛАЄВСЬКИЙ, студ. https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
КІЛЬКІСНА ОЦІНКА ІНТЕРНАЦІОНАЛІЗАЦІЙНОГО ПОТЕНЦІАЛУ МАЛИХ І СЕРЕДНІХ ПІДПРИЄМСТВ
В с т у п . Досліджено проблему залученості підприємств малого і середнього бізнесу України до зовнішньоекономічної діяльності в умовах глибоких структурних змін, спричинених війною, трансформацією глобальної економіки та цифровізацією. Актуальність теми зумовлена необхідністю формування ефективної політики підтримки малого і середнього бізнесу для активізації експорту, імпорту й інтеграції в міжнародні ринки, що є критично важливими для відновлення економіки країни. Метою дослідження є кількісне оцінювання експортної здатності, імпортної активності та загальної залученості підприємств різного розміру до зовнішньоекономічної діяльності, а також виявлення бар'єрів і формулювання заходів для активізації інтернаціоналізації малого і середнього бізнесу. М е т о д и . Застосовано методи статистичного аналізу, порівняльного підходу, нормалізації показників (метод "мін-макс") та побудови інтегральних індексів. Проведено емпіричний аналіз статистичних даних Державної служби статистики України за 2016–2023 рр. Р е з у л ь т а т и . Результати показали, що мікро- та малі підприємства наростили ефективність експортної та імпортної діяльності, особливо у воєнний період, тоді як великі підприємства втратили динаміку (зокрема й експортну). Побудовано індекси експортної здатності, імпортної активності та загальної залученості до зовнішньоекономічної діяльності, що дозволило встановити лідерство середніх підприємств за експортною спроможністю у 2023 р. та зростання імпортної інтенсивності мікропідприємств. Виявлено бар'єри, пов'язані з нестачею фінансування, сертифікаційними труднощами, низькою цифровою готовністю. В и с н о в к и . Практична цінність дослідження полягає у запропонованому інструментарії для оцінювання участі малого і середнього бізнесу у зовнішньоекономічній діяльності та рекомендаціях щодо підтримки їх інтернаціоналізації.
залученість до зовнішньоекономічної діяльності
Авторське право (c) 2026 Ірина ФЕДУЛОВА, д-р екон. наук, проф., Вадим СТАДНИК, асп. https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ІНТЕГРАЦІЯ ПРИНЦИПІВ ЦИРКУЛЯРНОЇ ЕКОНОМІКИ Й РЕЗИЛІЄНТНОСТІ У ДЕРЖАВНУ АНТИКРИЗОВУ ПОЛІТИКУ ТА КОРПОРАТИВНІ СТРАТЕГІЇ
В с т у п . Сучасні глобальні виклики – від кліматичних змін до воєнних конфліктів – полягають в актуалізації пошуку нових економічних моделей, здатних поєднувати завдання сталого розвитку та підвищення резилієнтності суспільств і економік. Метою дослідження є систематизація теоретичних підходів до формування нових економічних моделей сталого розвитку та резилієнтності, визначення їхнього потенціалу для зміцнення економічної безпеки держави й підприємств, а також обґрунтування можливостей інтеграції принципів циркулярної економіки та резилієнтності у державну антикризову політику й корпоративні стратегії на прикладі України. У центрі наукової гіпотези роботи – припущення, що поширення практик сталого резилієнтного розвитку серед українських підприємств безпосередньо впливає на економічну безпеку держави, формуючи її здатність протистояти воєнним і глобальним ризикам. М е т о д и . Методи налізу та синтезу, узагальнення; метод структурно-функціонального аналізу; графічний і табличний методи. Р е з у л ь т а т и . У процесі дослідження проведено типологізацію нових економічних моделей (зеленої, циркулярної, ощадливої, солідарної, креативної тощо), проаналізовано їхній потенціал у забезпеченні стійкості й економічного відновлення після криз. Особливу увагу приділено еволюції принципів циркулярної економіки (від 3R до 10R), що розглядаються як інституційна основа для посилення антикризового регулювання та довгострокової економічної безпеки. Емпіричний блок дослідження побудовано на аналізі практик сталого розвитку 22 найбільших українських підприємств із шести галузей, які демонструють високу адаптивність у період війни. Серед поширених практик – підтримка співробітників, громад, допомога Збройним силам України, а також екологічна модернізація виробництва. На цій основі виокремлено ключові компоненти сталого розвитку, що безпосередньо впливають на економічну безпеку держави, та запропоновано індикатори оцінювання внеску бізнесу у забезпечення стійкості. В и с н о в к и . Результати підтвердили наукову гіпотезу: практики сталого розвитку в умовах війни зміцнюють економічну безпеку держави та формують основу для інклюзивного післякризового відновлення. Робота поєднує систематизацію теоретичних моделей із прикладним аналізом корпоративних стратегій, що забезпечує її наукову новизну та практичну значущість. Перспективи подальших досліджень пов'язано з розробленням інтегральних методик оцінювання стійкості економіки, цифровою підтримкою циркулярних практик і гармонізацією українських стандартів сталого розвитку з європейськими.
Авторське право (c) 2026 Яна ОЛІЙНИК, д-р екон. наук, доц., Мар'я КУЧЕРЯВА, канд. екон. наук, ст. досл., Алла ЗІНЧЕНКО, канд. іст. наук, доц., Вікторія ТИЩЕНКО, д-р екон. наук, проф., Світлана ВОРОБЕЙ, асп. https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
МАТЕМАТИЧНЕ МОДЕЛЮВАННЯ ІНФЛЯЦІЙНИХ ПРОЦЕСІВ В ЕКОНОМІЦІ ЗА ДОПОМОГОЮ ДИФЕРЕНЦІАЛЬНИХ РІВНЯНЬ ІЗ ДРОБОВИМИ ПОХІДНИМИ
В с т у п . Під час вивчення швидкозмінних інфляційних процесів в економіці часто використовують теоретичні методи, засновані на звичайних диференціальних рівняннях або диференціальних рівняннях із частинними похідними. Однак, як показано в цій статті, у певних випадках доцільніше застосовувати апарат диференціальних рівнянь із дробовими похідними. Це пов'язано з наявністю різних типів нелінійностей у функціональних зв'язках у межах інфляційних процесів, впливом значень параметрів із попередніх моментів часу на поточні значення, існуванням співвідношень масштабування тощо. Фактично, всі ці характеристики притаманні дробовому численню. М е т о д и . Статтю присвячено застосуванню диференціальних рівнянь із дробовими похідними Капуто для аналізу інфляційних (дефляційних) процесів в економіці, базуючись на методі вимірювання інфляції з використанням індексу споживчих цін, який враховує зміни у цінах на певний набір товарів і послуг. Це продемонстровано на змінах зазначеного індексу на скінченних часових відрізках. Р е з у л ь т а т и . Показано, що використання диференціальних рівнянь дробового порядку може бути корисним для побудови гнучких інструментів прогнозування процесів інфляції / дефляції. Також досліджено зв'язок між рівнем інфляції та рівнем безробіття. В и с н о в к и . Встановлено, що зміна індексу дробової похідної в теоретичних моделях економічних процесів дозволяє описувати різні режими цінової динаміки – від помірної інфляції до галопуючої та гіперінфляції, а також складні дефляційні сценарії. Поява від'ємних значень індексів цін на окремі товари може бути інтерпретована як наслідок їх надлишкового виробництва, що призводить до втрати ринкової вартості. Запропонований метод використання диференціальних рівнянь із дробовими значеннями порядку похідних забезпечує розширення можливостей моделювання широкого спектра економічних процесів.
інфляційні (дефляційні) процеси в економіці
дробові похідні Капуто та диференціальні рівняння із цими похідними
Авторське право (c) 2026 Вячеслав ОБУХОВСЬКИЙ, д-р фіз.-мат. проф., Микола МАКСЮТА, канд. фіз.-мат. наук, доц., Oлександр МАЗУР, студ. https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
СТРАТЕГІЯ ІНВЕСТИЦІЙНОГО ЛІДЕРСТВА ТЕРИТОРІАЛЬНОЇ ГРОМАДИ: МЕТОДИЧНИЙ ПІДХІД ДО ОЦІНЮВАННЯ
В с т у п . Обґрунтовано необхідність посилення конкурентоспроможності територіальних громад України через переосмислення їхньої інвестиційної стратегії лідерства з метою забезпечення сталих конкурентних переваг. Динамічні умови функціонування зовнішнього та внутрішнього середовища територіальних громад України спонукають до вдосконалення методичного інструментарію до оцінювання їхньої інвестиційної привабливості. Ціллю цієї статті є розроблення методичного підходу до оцінювання рівня інвестиційної привабливості як домінуючого інтегрального показника у стратегії інвестиційного лідерства Ірпінської міської територіальної громади. М е т о д и . Джерелами даних для розроблення методичного підходу виступили авторські емпіричні дослідження та досвід роботи в експертній групі з розроблення Стратегії повоєнного розвитку Ірпінської міської територіальної громади на 2025–2035 рр. В цій роботі застосовано комбінований підхід на основі інструментів фінансових і загальних методів, що ґрунтується на експертному оцінюванні низки структурних блоків. Для зазначеної цілі запропоновано та проаналізовано найбільш оптимальні та вагомі початкові параметри: економічний потенціал і конкурентні умови; інфраструктура і середовище; адміністративний супровід підприємництва; розвиток соціально-економічної сфери; нормативне забезпечення розвитку громади. Параметрам було надано змістовну характеристику, вказано коефіцієнт порівняльної значущості, визначено узгоджену підсумкову оцінку та відстань цільового показника. За розробленою шкалою якісного оцінювання значень інтегрального показника інвестиційної привабливості проведено рейтингування цих параметрів за середніми значеннями. Отримано усереднені значення оціночних параметрів інвестиційної привабливості Ірпінської міської територіальної громади за окремими структурними блоками. Р е з у л ь т а т и . Результати оцінювання показали, що найпривабливішими чинниками, що зумовлюють зацікавленість інвесторів у вкладенні капіталу в територіальну громаду Ірпеня і його конгломерату, є перспективність та обґрунтованість Стратегії розвитку громади із часовим горизонтом визначеності до 2035 р. над розробленням якої нині посилено працює група вітчизняних і міжнародних експертів; наявні якісні результати реалізації Програми соціально-економічного та культурного розвитку Ірпінської міської територіальної громади; забезпечення рівних можливостей щодо участі у процедурах державних закупівель; ресурсного й інформаційного забезпечення підприємництва; прозорість дозвільних процедур у будівництві; урахування громадської думки під час розв'язання питань планування та забудови територій; обґрунтованість та якість містобудівної концепції, а також сприятливість конкурентного середовища щодо виходу на ринок нових підприємців. В и с н о в к и . Потребують суттєвої уваги щодо необхідності підвищення інвестиційної привабливості такі її складові, як рівень розвитку промислового сектору виробництва та наявний економічний потенціал громади, ефективність заходів фінансово-кредитної та інвестиційної підтримки підприємництва, формування сприятливих умов для розкриття підприємницького потенціалу Ірпінської міської територіальної громади.
072 - Фінанси, банківська справа та страхування
Авторське право (c) 2026 Агнешка ПОСТУЛА, д-р габілітований, проф., Світлана СИТНИЦЬКА, асп. https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ОЦІНЮВАННЯ КОНКУРЕНТНОГО СЕРЕДОВИЩА ІТ-КОМПАНІЙ
В с т у п . Ринок ІТ-послуг України залишається одним із найбільш динамічних та експортно орієнтованих сегментів економіки навіть під час повномасштабної війни, проте одночасно зазнає процесів консолідації, виходу компаній із ринку, злиття і поглинань, а також реструктуризації. Малі та середні підприємства (МСП) відіграють дедалі помітнішу роль, водночас конкурентні умови залишаються неоднозначними, оскільки бізнес-групи можуть містити кілька пов'язаних юридичних осіб. Об'єктом дослідження є ринок ІТ-послуг України, предметом – конкурентне середовище та структурні асиметрії ринку у 2022–2024 рр. Метою цього дослідження є оцінювання рівня та динаміки конкуренції шляхом вимірювання ринкової концентрації та структурних асиметрій у 2022–2024 рр. М е т о д и . Застосовано системно-структурний підхід із використанням показників концентрації для підприємств, класифікованих за секціями КВЕД 62 і 63. До індикаторів належать індекс Герфіндаля – Гіршмана (HHI), коефіцієнти концентрації (CR₃, CR₅), індекс Джині, індекс ентропії, індекс Лінда та дисперсійні показники. Ринкові частки розраховано на основі виручки; додатково оцінено частку МСП у загальній виручці ринку. Описову статистику доповнено порівняльним аналізом за 2022–2024 рр. на вибірці з 411 компаній (з них 13 великих), з урахуванням розриву між кількістю юридичних осіб і кількістю верифікованих активних компаній. Р е з у л ь т а т и . Ринок характеризується складною корпоративною структурою: у 2024 р. ІТ-послуги надавали 8,6 тис. юридичних осіб, проте лише 2 118 компаній було верифіковано як активні. Індекс HHI знизився з 433,68 (2022) до 170,86 (2024), що свідчить про посилення конкуренції. Показник CR₃ скоротився з 26,18 % до 17,77 %, а CR₅ – з 34,13 % до 23,31 %; частка МСП у виручці зросла з 52,7 % до 62,4 %. Чутливі до розподілу показники виявляють гібридну структуру: висока ентропія (E = 5,09) та низька дисперсія свідчать про широку участь компаній, тоді як індекс Джині (0,601), індекс Лінда (169,2 %) і крива Лоренца вказують на домінуюче ядро у верхньому сегменті ринку. За типом бізнес-моделі 2024 р. переважають аутсорсингові компанії (47 %), далі йдуть продуктові (31 %), змішані (19 %) та аутстафінгові (3 %). В и с н о в к и . Ринок ІТ-послуг України поступово набуває більш конкурентної та децентралізованої структури, хоча олігополістичне ядро зберігається. Зростання ролі МСП та зменшення часток провідних компаній знижують ризики монополізації, підвищують стійкість ринку та створюють передумови для розвитку сегментів із більшою доданою вартістю. Регуляторна політика має забезпечити баланс між підтримкою входження та масштабування МСП і створенням умов для ефективної кооперації з ринковими лідерами задля інтеграції у глобальні ланцюги вартості. Запропоновану методологію можна застосувати й до інших високотехнологічних ринків, тоді як подальші дослідження можуть бути зосереджені на аналізі взаємозв'язку між динамікою концентрації, фінансовою стійкістю компаній і впливом типу бізнес-моделі на конкурентний баланс у секторі.
C1 Економіка та міжнародні економічні відносини
Авторське право (c) 2026 Галина ФИЛЮК, д-р екон. наук, проф., Олександр КУЗЬМЕНКО, асп., Станіслава СТОЯНОВА-АСЕНОВА, д-р філософії, доц. https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
КЛЮЧОВІ ТЕНДЕНЦІЇ В УПРАВЛІННІ ЕНЕРГЕТИЧНИМ СЕКТОРОМ УКРАЇНИ В КОНТЕКСТІ ВОЄННОЇ АГРЕСІЇ
В с т у п . Енергетичний сектор України є критичним компонентом національної інфраструктури. В Україні це питання є особливо актуальним під впливом військової агресії, оскільки відбувається постійне руйнування об'єктів у всіх секторах (від видобувного до генерації електроенергії та нафтопереробки). Відновлення енергетичного сектору України та його подальший розвиток вимагають нових підходів до управління та застосування нових технологій для підвищення ефективності використання ресурсів. Метою дослідження є визначення основних трендів і розроблення підходів до інтенсивного використання енергетичних ресурсів України із застосуванням новітніх технологій. Завданням дослідження є визначення перспектив використання когенерації для відбудови енергетичного сектору України. Об'єкт дослідження – підходи до інтенсивного використання енергетичних ресурсів. Предмет дослідження – основні інструменти для відбудови енергетичного сектору України. М е т о д и . Методологічною основою дослідження є загальнонаукові та спеціальні методи наукового пізнання, зокрема й теоретико-методологічний аналіз сучасної літератури з питань розбудови енергетичного сектору, документів світових організацій в енергетичній сфері. Метод аналізу та синтезу використано для узагальнення та єдиного підходу до висвітлення переваг і недоліків зазначених інструментів для відбудови енергетичного сектору. Також застосовано SWOT- і PESTEL-аналіз для визначення переваг і недоліків використання когенерації як інструменту відбудови енергетичного сектору України. Р е з у л ь т а т и . Дослідження показало, що значні руйнування в енергетичному секторі України вимагають застосування нових стратегій його розбудови. Пошкодження об'єктів генерації електроенергії потребує їхнього відновлення на принципах низьковуглецевих технологій, а атаки на родовища нафти та газу призвели до необхідності відновлення попередньо законсервованих джерел вуглеводнів. Визначено, що використання родовищ, що були законсервовані через нерентабельність, вимагає переходу на нові, сучасніші технології, що дасть змогу наростити ресурсну базу вуглеводнів і за допомогою когенерації енергії розв'язати проблему енергонезалежності й екології. В и с н о в к и . Впровадження когенерації в умовах сьогодення і війни дозволить залучити додаткові інвестиції для приросту видобувних запасів нафти і газу, підтримання видобутку вуглеводнів на поточному рівні з метою прирощення виробництва електроенергії, досягнення енергетичної стійкості й автономності, економії палива, зменшення енергетичної залежності країни, забезпечення екологічної безпеки тощо.
05. Соціальні та поведінкові науки. 051. Економіка.
Авторське право (c) 2026 Дмитро РУЖЕВИЧ, асп. https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
НЕЧІТКІ КОГНІТИВНІ КАРТИ СТІЙКОСТІ ВИСОКОТЕХНОЛОГІЧНИХ КОМПАНІЙ
В с т у п . Актуальність. Сучасні високотехнологічні компанії стикаються зі зростаючою невизначеністю та комплексними загрозами, такими як кібератаки, руйнування інфраструктури та кадрові виклики. Забезпечення стійкості зазначених підприємств стає критично важливим завданням для національної економіки. Мета статті – розробити когнітивну модель оцінювання стійкості високотехнологічних компаній в умовах комплексних загроз на основі нечітких когнітивних карт. М е т о д и . Використано метод нечітких когнітивних карт (НКК) у поєднанні з fuzzy DEMATEL для визначення вагових коефіцієнтів факторів. Проведено експертне опитування 10 топменеджерів для оцінювання взаємозв'язків між факторами. Узгодженість експертних оцінок перевірено за допомогою коефіцієнта конкордації Кендала (W = 0,864, p < 0,01). Застосовано імпульсне моделювання для аналізу динаміки системи. Р е з у л ь т а т и . Отримана нечітка когнітивна карта (FCM), із вагами, визначеними за методом Fuzzy DEMATEL, виявила кіберзагрози як найкритичніший негативний фактор (–0.32), а фізичну інфраструктуру – як ключовий позитивний фактор (+0.28), що впливає на загальну стійкість компанії. В и с н о в к и . Запропонована модель демонструє, як різні фактори впливають на стійкість компанії, та допомагає менеджерам визначити чіткі пріоритети. На практиці модель може використовуватися для моделювання кризових сценаріїв та оптимізації розподілу ресурсів для підвищення резильєнтності бізнесу.
Авторське право (c) 2026 Дмитро БАЮРА, д-р екон. наук, проф., Дмитро ЦИБУЛЬСЬКИЙ, асп. https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ОЦІНЮВАННЯ ПРІОРИТЕТНОСТІ ЦІЛЕЙ СТАЛОГО РОЗВИТКУ В УМОВАХ СУЧАСНИХ ВИКЛИКІВ ДЛЯ УКРАЇНИ
В с т у п . Світова пандемія коронавірусу, економічні, соціальні й екологічні виклики під час повномасштабного вторгнення вкрай негативно вплинули на систему взаємодії між бізнесом, споживачами, партнерами та стейкхолдерами. Сучасний діловий ландшафт потребує скоординованих дій світової спільноти для встановлення рівноваги в екосистемі вітчизняного бізнесу в процесі взаємодії з міжнародними донорами та потенційними інвесторами. Повномасштабне вторгнення є каталізатором стійкості вітчизняного бізнесу та можливості забезпечити економічне виживання з одночасним збереженням соціальної відповідальності й екологічних інтересів природних екосистем. М е т о д и . Одним із завдань дослідження є визначення пріоритетності реалізації цілей сталого розвитку в різні періоди (до війни та під час війни) та виявлення змін, що відбулися. Розв'язання завдання визначення пріоритетності реалізації зазначених цілей на практичному рівні можна звести до їхнього рейтингування в межах кожної складової із застосуванням методів багатокритерійного аналізу, які широко представлені у теорії та практиці управління. Для розв'язання поставлених завдань дослідження у статті використано методи оцінювання альтернатив TOPSIS, SAW, COPRAS. Р е з у л ь т а т и . Сучасні виклики, з якими Україна зіткнулася нині, дещо змінили пріоритетність реалізації цілей сталого розвитку за всіма складовими. Наприклад, за економічною складовою актуалізуються для України "мир і справедливість" і "партнерство заради сталого розвитку". За соціальною складовою – на першому плані цілі "гідна праця та економічне зростання" та "якісна освіта", які по суті виступають базою для подальшого повоєнного відновлення України. За екологічною складовою найбільш пріоритетними стали цілі "доступна та чиста енергія" і "чиста вода й належні санітарні умови". В и с н о в к и . Війна в Україні актуалізувала питання щодо теоретичного дискурсу навколо пріоритетності складових сталого розвитку для нашої держави, але не змінила прагнення підприємців розв'язувати свої економічні проблеми з урахуванням розвитку концепції сталого розвитку, вирішення соціальних проблем і дотримання екологічних інтересів суспільства.
Авторське право (c) 2026 Світлана ФІРСОВА, канд. екон. наук, доц., Тетяна БІЛОРУС, канд. екон. наук, доц., Леся ОЛІХ, канд. екон. наук, доц. https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
МІГРАЦІЙНІ ВИКЛИКИ ТА ДЕРЖАВНА ПОЛІТИКА В КРАЇНАХ ЄС ТА УКРАЇНІ В УМОВАХ РОСІЙСЬКО-УКРАЇНСЬКОЇ ВІЙНИ
В с т у п . Ця стаття є частиною проєкту № 101132435 – SKILLS4JUSTICE HORIZON-CL2-2023-TRANSFORMATIONS-01-03 та представляє комплексний аналіз поточних міграційних процесів в Україні та багатогранних викликів, які вони створюють для Європейського Союзу. З 2014 р., і особливо після повномасштабного російського вторгнення 2022 р., Україна пережила одну з найбільших міграційних хвиль у Європі із часів Другої світової війни. Дослідження висвітлює соціально-економічні, освітні та політичні аспекти цих міграційних потоків, враховуючи як внутрішнє переміщення, так і тенденції міжнародної міграції. У дослідженні розглянуто структуру, мотивацію та регіональний розподіл українських мігрантів у державах-членах ЄС, з акцентом на відмінностях у трудовій міграції, вимушеному переміщенні та мобільності студентів. Особливу увагу приділено гендерним, віковим і професійним характеристикам мігрантів, а також структурним викликам, з якими вони стикаються, таким як доступ до освіти, мовні бар'єри, інтеграція на ринку праці та соціальна інклюзія. М е т о д и . У дослідженні використано комбінацію статистичного аналізу, огляду політики та тематичних досліджень випадків у вибраних країнах ЄС, щоб забезпечити науково обґрунтований погляд на динаміку міграції та політичні заходи реагування. Р е з у л ь т а т и . Досліджено наслідки динаміки міграції для ЄС, включаючи демографічний тиск, дефіцит робочої сили в певних секторах, навантаження на державні послуги та необхідність адаптації національної та загальноєвропейської міграційної політики. В ній аналізується, як приймаючі країни реагують на інтеграцію українських біженців і трудових мігрантів, оцінюється готовність систем освіти, ринків праці та соціальної інфраструктури до боротьби зі стійким напливом. У статті оцінено стратегії уряду України щодо управління міграцією та межі співпраці з європейськими інституціями. Тут обговорено потенційні довгострокові наслідки міграції для людського капіталу України, включаючи відтік мізків і втрату кваліфікованої робочої сили, а також можливості для циркулярної міграції та залучення діаспори. В и с н о в к и . На основі отриманих результатів запропоновано рекомендації, засновані на даних, спрямованих на побудову більш узгодженої, інклюзивної та сталої міграційної політики. Ці результати покликані підтримати формулювання обґрунтованої політики як в Україні, так і в ЄС у ширшому контексті регіональної стабільності, розвитку освіти та соціально-економічної стійкості.
Авторське право (c) 2026 Сергій МЕЛЬНИК, канд. екон. наук, доц., Ганна ТЕРЕЩЕНКО, канд. екон. наук, ст. наук. співроб., Андрій ЛИТВИНЧУК, канд. екон. наук, ст. наук. співроб., Відмантас ТУТЛІС, наук. співроб., Сігітас ДАУКІЛАС, наук. співроб. https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ДЕПОЗИТИ ДОМОГОСПОДАРСТВ І СХЕМИ ЇХНЬОГО ГАРАНТУВАННЯ У КРИЗОВІ ПЕРІОДИ В УКРАЇНІ
В с т у п . Забезпечення стабільності банківської системи залишається ключовим викликом під час економічних і геополітичних криз. В Україні система гарантування вкладів містить як явні (експліцитні), так і неявні (імпліцитні) компоненти. Явний механізм представлений Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (ФГВФО), неявний компонент відображає суспільну довіру до ролі держави у захисті вкладів, особливо в умовах форс-мажорних обставин. Це дослідження має на меті оцінити стабільність вкладів у банках України під час кризових періодів. М е т о д и . У дослідженні застосовано описовий статистичний аналіз динаміки вкладів із розподілом за формою власності банків (державні, іноземні, приватні) та валютою вкладу (національна й іноземна) у період з 2013 по 2024 рр. Аналіз охоплює показники ланцюгових темпів зростання та структури депозитів (депозити на вимогу та строкові вклади) у ключові фази криз: воєнна агресія 2014 р., пандемія COVID-19 і повномасштабне вторгнення 2022 р. Р е з у л ь т а т и . Отримані результати свідчать про те, що імпліцитна система гарантування відігравала ключову роль під час значних шоків, причому державні банки демонстрували вищу стабільність вкладів. Структура депозитів суттєво зміщувалася в бік депозитів на вимогу, особливо у періоди невизначеності. Спостерігалися суттєві відмінності залежно від форми власності: іноземні банки демонстрували помірний рівень довіри, тоді як у приватних банках спостерігалися значні коливання обсягів вкладів. Валютна специфіка підкреслила важливість аналізу вкладів як у гривні, так і в іноземній валюті з огляду на вплив девальвації та інфляційних очікувань. В и с н о в к и . Комплексне розуміння поведінки вкладників в умовах стресу вимагає оцінювання як експліцитного, так і імпліцитного захисту. Попри те, що ФГВФО забезпечує надійну основу, його ефективність має підкріплюватися дієвими неявними гарантіями та системами антикризового управління. Девальвація валюти та структура власності банків є критичними факторами у визначенні стійкості депозитної системи.
експліцитна система гарантування вкладів
D2 Фінанси, банківська справа, страхування та фондовий ринок
Авторське право (c) 2026 Ірина СЕРВЕТНИК, канд. екон. наук, Наталія ВЕРСАЛЬ, д-р екон. наук, проф., Наталія ПРИКАЗЮК, д-р екон. наук, проф., Марія БАЛИЦЬКА, канд. екон. наук, доц., Ігор ГОНЧАР, канд. екон. наук, доц. https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
АНАЛІЗ РИЗИКІВ У СИСТЕМІ ІНШИХ (НЕЦІНОВИХ) МЕТОДІВ ОЦІНЮВАННЯ ТЕНДЕРНИХ ПРОПОЗИЦІЙ
В с т у п . Нецінові критерії є важливим стратегічним інструментом для досягнення соціальних, екологічних та економічних цілей, проте їхнє практичне застосування може супроводжуватися низкою проблем і ризиків. Метою дослідження є ідентифікація основних проблем і ризиків, пов'язаних із використанням нецінових критеріїв оцінювання, а також формування обґрунтованих рекомендацій у контексті формування ефективних запобіжних заходів для нейтралізації ризиків або зниження їхнього впливу. М е т о д и . У процесі дослідження застосовано спеціально-юридичний метод для аналізу нормативно-правової бази, кейс-аналіз для аналізу конкретних закупівель, статистичний метод для опрацювання емпіричних даних, а також системний підхід для узагальнення результатів і формулювання обґрунтованих пропозицій. Р е з у л ь т а т и . Проведено аналіз нормативно-правової бази, статистичних даних та окремих практичних кейсів щодо застосування нецінових критеріїв оцінювання тендерних пропозицій в Україні та країнах – членах Європейського Союзу. Дослідження показало, що попри формальне визнання переваг зазначеного інструменту, його практичне використання залишається обмеженим через правову невизначеність, низький рівень обізнаності замовників і ризики зловживань. Навіть позитивний досвід європейських країн демонструє, що активне використання нецінових критеріїв оцінювання не завжди гарантує досягнення успішних результатів, в окремих випадках навпаки призводить до спотворення результатів торгів. Водночас за умови належного регулювання й ефективного контролю процесу закупівель, нецінові критерії здатні стати потужним інструментом формування прозорої, результативної та соціально орієнтованої системи закупівель. В и с н о в к и . Практика публічних закупівель в Україні свідчить про низький рівень використання нецінових критеріїв оцінювання, що зумовлено правовою невизначеністю та ризиками зловживань. Для покращення ситуації та стимулювання замовників до частішого застосування нецінових критеріїв оцінювання важливо не лише адаптувати європейські підходи, а й забезпечити належні умови для їхнього застосування за допомогою впровадження комплексних реформ.
нецінові методи оцінки тендерних пропозицій
Авторське право (c) 2026 Алім СИЗОВ, канд. екон. наук, доц., Любомира КОРОЛЬ, магістрант, Сергій ДЯЧЕНКО, ст. наук. співроб. https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ВНУТРІШНІЙ МАРКЕТИНГ ЯК ІНСТРУМЕНТ СТРАТЕГІЧНОГО РОЗВИТКУ ІННОВАЦІЙНОГО Й УПРАВЛІНСЬКОГО ПОТЕНЦІАЛУ І ЗМІЦНЕННЯ КОНКУРЕНТОСПРОМОЖНОСТІ СУБ'ЄКТІВ ГОСПОДАРЮВАННЯ
В с т у п . Внутрішній маркетинг нині розглядають як комплексну систему партнерських відносин, що сприяє формуванню корпоративної культури, лояльності персоналу та клієнтоорієнтованості, що дає змогу підвищити задоволеність персоналу, зменшити опір змінам, забезпечити синергію між підрозділами та досягнення стратегічних цілей суб'єкта господарювання. Актуальність теми зумовлена трансформацією економічних умов, підвищенням значення людського капіталу, необхідністю посилення внутрішньої взаємодії в межах організації. М е т о д и . Для узагальнення етапів еволюції внутрішнього маркетингу та формулювання авторського підходу до його визначення використано методи індукції і дедукції, комплексний підхід; для вивчення наукових підходів до трактування внутрішнього маркетингу, виявлення взаємозв'язків між елементами системи управління персоналом – методи аналізу і синтезу; для побудови концептуальної моделі внутрішнього маркетингу як інтегрованої системи взаємодії – методи абстрагування, логічного узагальнення та системний підхід. Інформаційну базу дослідження становили наукові праці зарубіжних і вітчизняних учених із питань маркетингу послуг, управління персоналом, організаційної поведінки та внутрішніх комунікацій, а також аналітичні матеріали й методичні джерела, що відображають сучасні підходи до реалізації внутрішнього маркетингу суб'єктів господарювання. Р е з у л ь т а т и . Обґрунтовано еволюцію підходів до визначення сутності внутрішнього маркетингу суб'єктів господарювання, його роль у формуванні ефективної системи управління персоналом і впливі на організаційну поведінку. Визначено, що сучасні трактування внутрішнього маркетингу охоплюють не лише діяльність із залучення, навчання та мотивації персоналу, а й побудову системи комунікацій, формування ціннісного простору, корпоративної філософії та культури для ефективного розвитку кадрового, інноваційного та управлінського потенціалу суб'єктів господарювання. Запропоновано авторське визначення внутрішнього маркетингу і запропоновано модель внутрішнього маркетингу суб'єкта господарювання з урахуванням виявлених ключових принципів, чинників та функцій, що базується на елементах класичної маркетингової моделі "4P", і містить елементи планування, комунікацій, контролю, репутаційної складової тощо. В и с н о в к и . Проведене дослідження дозволило сформулювати авторське визначення внутрішнього маркетингу як інтегрованої системи партнерських відносин щодо управління людськими ресурсами, яка орієнтована на створення і підтримку мотиваційного клімату й організаційних умов праці всередині суб'єкта господарювання для забезпечення клієнтоорієнтованості та лояльності персоналу, де співробітники виступають не лише виконавцями функцій для підвищення якості обслуговування зовнішніх клієнтів і задоволення їхніх потреб і запитів, але й активними учасниками в реалізації корпоративної філософії, цінностей і стратегій для досягнення поставлених цілей і формування й підтримки позитивного іміджу суб'єкта господарювання. Запропоновано концептуальну модель внутрішнього маркетингу як механізм управління людськими ресурсами, який поєднує мотиваційні, комунікаційні, організаційні та культурні компоненти в межах суб'єкта господарювання.
Авторське право (c) 2026 Олена БІЛОВОДСЬКА, д-р екон. наук, проф., Олена БОЄНКО, канд. екон. наук., доц., Мехмет КИЗИЛОГЛУ, д-р філософії (менеджмент і організація), доц. https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
УПРАВЛІНСЬКІ ТА ФІНАНСОВІ АСПЕКТИ ІННОВАЦІЙНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ МІЖНАРОДНИХ КОМПАНІЙ: АНАЛІЗ КЕЙСІВ APPLE, GOOGLE, SAMSUNG ТА TESLA
В с т у п . Актуальність дослідження полягає в аналізі інновацій із позицій ключового чинника конкурентоспроможності в умовах глобалізації, розгляді сучасних підходів до організації інноваційної діяльності, а також особливостей реалізації інноваційної стратегії в провідних транснаціональних корпораціях. Метою дослідження є теоретичне обґрунтування та практичний аналіз особливостей управління інноваціями в міжнародних компаніях. Об'єктом дослідження виступають процеси управління інноваційною діяльністю у міжнародних компаніях. Предметом дослідження є підходи й інструменти управління інноваціями в транснаціональних корпораціях та інших міжнародних бізнес-структурах. М е т о д и . Для досягнення поставленої мети використано загальнонаукові та спеціалізовані методи, зокрема, узагальнення та систематизація, кейс-стаді, порівняльний аналіз і контент-аналіз. Р е з у л ь т а т и . На основі відкритих аналітичних джерел здійснено оцінювання рівня інноваційної активності компаній Apple, Google, Samsung та Tesla, що дозволило виявити спільні риси та відмінності у їхніх інноваційних моделях. В и с н о в к и . Обґрунтовано напрями вдосконалення системи управління інноваціями в міжнародних компаніях, зокрема запропоновано шляхи підвищення адаптивності, відкритості до змін та інтеграції цифрових технологій у процеси інноваційного розвитку.
Авторське право (c) 2026 Тетяна ДЛУГОПОЛЬСЬКА, канд. екон. каук, доц., Анастасія ВІРКОВСЬКА, канд. екон. наук, доц., Шан ЛІВЕЙ, асп., Богдан МІЛУХ, студ. https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
МОДЕЛЮВАННЯ АТРИБУЦІЇ НА ОСНОВІ ДАНИХ У ЦИФРОВОМУ МАРКЕТИНГУ
В с т у п . У сучасному цифровому середовищі маркетингові комунікації стали багатоканальними, персоналізованими та динамічними, що зумовлює зростаючу потребу у точному вимірюванні ефективності кожної взаємодії користувача з брендом. Традиційні правила маркетингової атрибуції, які надають усю цінність одній точці контакту, вже не забезпечують належного рівня аналітичної точності. У відповідь на ці виклики все ширше застосовують економіко-математичні методи, зокрема й моделі на основі ланцюгів Маркова та значень Шеплі, що дають змогу аргументовано й кількісно обґрунтовано розподіляти цінність між усіма каналами. М е т о д и . Методологія дослідження ґрунтується на поєднанні загальнонаукових і спеціалізованих методів. Зокрема, використано теоретичне моделювання, порівняльний аналіз, а також стохастичне моделювання (ланцюги Маркова) та теорію кооперативних ігор (значення Шеплі). Р е з у л ь т а т и . У цьому дослідженні вивчено проблему маркетингової атрибуції в цифровому середовищі, доведено обмеженість традиційних моделей та обґрунтовано переваги адаптивних підходів, таких як ланцюги Маркова та значення Шеплі. Практична реалізація та порівняльний аналіз моделі на основі значень Шеплі підтвердили її вищу точність і здатність об'єктивно оцінювати внесок кожного каналу, що дозволило сформулювати цінні рекомендації для оптимізації маркетингових стратегій. В и с н о в к и . Розроблено та впроваджено модель атрибуції на основі значень Шеплі, що дає змогу враховувати маржинальний внесок каналів у всіх можливих комбінаціях взаємодій, на відміну від традиційних моделей маркетингової атрибуції, що засновані на правилах. Результати дослідження можуть бути використані компаніями для точнішого оцінювання ефективності маркетингових каналів, оптимізації бюджету та підвищення рентабельності інвестицій у цифрову рекламу.
Авторське право (c) 2026 Галина ЧОРНОУС, д-р екон. наук, проф., Маріана ПЕТРОВА, д-р фіз.-мат. наук, проф., Марина ГОРНА, канд. екон. наук, доц., Ніколай ПЕНЕВ, канд. екон. наук, доц., Майя ПУСТОВІТ, бакалавр https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ГЕНДЕРНА СКЛАДОВА РИЗИКІВ БЮДЖЕТНОГО ПРОЦЕСУ В УКРАЇНІ
В с т у п . Досліджено гендерні аспекти бюджетного процесу в Україні, зокрема і впровадження гендерного бюджетування, а також оцінювання ризиків, які виникають під час реалізації управлінських рішень на всіх стадіях бюджетного процесу органів державної влади України. М е т о д и . Застосовано комплекс основних загальнонаукових і спеціальних методів задля різнобічного вивчення предмету дослідження. Р е з у л ь т а т и . Наведено результати проведеного розгляду інституційно-правового середовища гендерних аспектів ризиків бюджетного процесу на державному рівні. Процес упровадження гендерно орієнтованого бюджетування розпорядниками бюджетних коштів усіх рівнів супроводжується низкою ризиків, які виникають на кожній стадії бюджетного процесу та потребують вчасного реагування на них шляхом прийняття відповідних управлінських рішень уповноваженими посадовими особами щодо мінімізації або уникнення ідентифікованих та оцінених ризиків. Для цього потрібно регулярно проводити аналіз та оцінювання впливу прийнятих бюджетних рішень щодо врахування гендерних аспектів і можливих наслідків таких рішень. Після виконання зазначеного аналізу наведено перелік ризиків на кожній стадії бюджетного процесу, можливі наслідки неврахування гендерних аспектів зазначених ризиків. Проаналізовано результативні показники діяльності Державного бюро розслідувань та Офісу Генерального прокурора, запропоновано проєкт алгоритму врахування гендерних аспектів в оцінюванні ризиків бюджетного процесу. В и с н о в к и . На основі проведеного дослідження наведено приклади ризиків на всіх стадіях бюджетного процесу з урахуванням гендерних аспектів, надано їм характеристику та наголошено про необхідність продовження розроблення поглибленої методологічної підтримки для оцінювання ризиків бюджетного процесу на предмет врахування гендерних аспектів на всіх його стадіях при здійсненні діяльності державними органами України. Результати дослідження доводять, що впровадження гендерного підходу на всіх стадіях бюджетного процесу сприятиме ефективному розподілу державних фінансових ресурсів, створить необхідні передумови для спрямовування бюджетних видатків на потреби конкретних цільових груп без залучення додаткових бюджетних асигнувань, завдяки чому буде забезпечено врахування потреб кожного члена суспільства на рівноправних засадах.
072 Фінанси, банківська справа, страхування та фондовий ринок
Авторське право (c) 2026 Олександр РОЖКО, д-р екон. наук, проф., Наталія МЄДВЄДКОВА, канд. екон. наук, доц., Наталія МЕЛЬНИК, асп. https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ФІНАНСУВАННЯ ВИЩОЇ ОСВІТИ В КОНТЕКСТІ СУЧАСНИХ ВИКЛИКІВ
В с т у п . Основним фундаментом якісного розвитку економіки країни є рівень розвитку її освіти та науки. В умовах поточних викликів, це критично важливо для виживання країни. Стан освіти та науки в Україні вкрай залежить від наявних ресурсів для їхнього фінансування, пошуку успішних світових прикладів та їх імплементації та адаптації до сучасних реалій країни, критичність у підходах до обрання критеріїв щодо першочерговості фінансування саме освіти та науки. Метою дослідження є аналіз стану фінансування вищої освіти в Україні, взаємозв'язок з індексом людського розвитку та пошук можливих траєкторій подальшого розвитку досліджуваної сфери. М е т о д и . Для розкриття мети і завдань дослідження використано методи аналізу і синтезу (узагальнення та виокремлення ключових позицій дослідження); статистичний (опрацювання статистичної інформації щодо поточного стану фінансування вищої освіти), графічний (для наочного відображення досліджуваних процесів). Р е з у л ь т а т и . Продемонстровано вплив таких результуючих показників як Індекс людського розвитку (ІЛР) та Глобальний інноваційний індекс на формування пріоритетів державної політики в Україні. Виявлено, що Україна виробляє більше інноваційної продукції порівняно з рівнем інноваційних інвестицій та те, що Україна у рейтингу ІЛР має результати, вищі за прогнозовані. Україна витрачає значну частку державних коштів на освіту, але має низьку ефективність через досить велику кількість освітніх закладів і динаміку зменшення кількості студентів, що ставить під сумнів ефективність використання цих ресурсів. Проаналізовано приклад роботи німецької моделі фінансування освіти й науки, де, через проведення відкритих конкурсів серед університетів на отримання великих грантів стан зазначеної галузі показав стрімкий розвиток, який відображено у рейтингових позиціях університетів, і приклад Ізраїлю, який демонструє алгоритм дій для створення "стартап-нації". В и с н о в к и . Визначено, що розвиток економіки знань вимагає якісної освіти й ефективного фінансування, що передбачає прозоре використання державних коштів і стимулювання кредитування вищої освіти. Основними проблемами є відсутність інноваційних фінансових механізмів, низька інвестиційна активність бізнесу та слабка інтеграція науки у міжнародний простір, що знижує ефективність використання ресурсів. Для досягнення прориву у сфері освіти необхідно інвестувати в матеріально-технічну базу університетів, оптимізувати бюджетні витрати та підтримувати заклади з високим потенціалом розвитку.
Авторське право (c) 2026 Алла СТЕПАНОВА, канд. екон. наук, доц. https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
СОЦІАЛЬНІ ІМПАКТ ІНВЕСТИЦІЇ: РОЛЬ І МІСЦЕ В ІНВЕСТИЦІЙНІЙ ЕКОСИСТЕМІ НАЦІОНАЛЬНОЇ ЕКОНОМІКИ
В с т у п . Протягом останнього десятиліття соціальні імпакт інвестиції (СІІ) зазнали суттєвих трансформацій у відповідь на загострення соціально-економічних викликів і зростання інтересу як з боку індивідуальних, так і інституційних інвесторів до досягнення вимірюваних соціальних результатів. Уряди все частіше визнають обмеження традиційних підходів на основі дотацій і звертаються до інноваційних ринкових механізмів, здатних мобілізувати приватний капітал для розв'язання актуальних суспільних проблем. М е т о д и . Стаття ґрунтується на критичному аналізі ключових наукових досліджень і загальнодоступних даних із відповідної тематики, а також на аналізі висновків і рекомендацій, сформульованих у релевантних оціночних звітах. Географічна спрямованість аналізу переважно обмежена країнами Європейського Союзу. Методологічний підхід поєднує три основні методи збору даних: огляд наукової літератури, аналіз відповідних аналітичних і політичних звітів, а також статистичних даних. Крім того, застосовано методи наукового контент-аналізу, синтезу наукової інформації та аналізу ринкових даних. Р е з у л ь т а т и . Надано визначення поняття соціальних імпакт інвестицій та окреслено їхні ключові складові: соціальна орієнтація, вимірювання впливу й орієнтація на прибуток. Автори обґрунтовують необхідність екосистемного підходу для ефективної реалізації СІІ на національному рівні, підкреслюючи важливість узгодження соціальних потреб із дією попиту та пропозиції, а також роллю посередників у сприятливому середовищі. Запропоновано концептуальну модель: "Будинок СІІ – модель взаємодії інвестиційної екосистеми національної економіки", яка дозволяє систематизувати типи інвестицій, взаємовідносини між учасниками ринку й інструменти оцінювання ефективності, результативності та впливу на національну економіку і глобальний розвиток. Проаналізовано потенціал СІІ у контексті досягнення Цілей сталого розвитку та розширення ринку соціальних інвестицій. В и с н о в к и . Незважаючи на варіативність ринків соціального інвестування в різних країнах, результати дослідження засвідчують універсальну потребу в активному державному втручанні для розвитку стійких і масштабованих систем СІІ. Автори доходять висновку, що соціальні імпакт інвестиції завдяки своїй інтегративній і результатоорієнтованій природі можуть стати основою сучасної соціально-економічної політики, спрямованої на досягнення системних змін за допомогою інвестування.
модель взаємодії інвестиційної екосистеми національної економіки
Авторське право (c) 2025 Оксана Булкот, канд. екон. наук, доцент, Анна Грація Каранта, канд. екон. наук, доцент https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
СИНЕРГІЯ ШТУЧНОГО ІНТЕЛЕКТУ ТА БЛОКЧЕЙН У ФІНАНСОВОМУ СЕКТОРІ
В с т у п . Штучний інтелект є потужним рушієм інноваційних змін і надання проактивних послуг, який формує попит на основі використання персоналізованої інформації, яку клієнти можуть отримати у режимі реального часу. Впровадження інтегрованих рішень на базі генеративного штучного інтелекту (GenAI) та блокчейн-технологій створює підґрунтя для синергетичного ефекту на основі трансформації традиційних підходів до оброблення даних, адміністрування й управління інформаційними потоками у різних секторах економіки, зокрема й у фінансовому секторі. М е т о д и . З метою визначення форм інтеграції та розкриття особливостей синергії штучного інтелекту та блок-чейн-технологій у фінансовому секторі застосовано сукупність методів, таких як експертний, аналізу і синтезу, ієрархії, рейтинговий, декомпозиції, мультикритеріального аналізу. Спираючись на інформацію BIS, McKinsey & Company, Deloitte розкрито переваги впровадження інтегрованих рішень на базі GenAI та блокчейн-технологій для підвищення прозорості, безпеки й ефективності фінансових операцій, а також для укладання фінансових угод. З огляду на методичні підходи МВФ, ОЕСР, Ради з фінансової стабільності, Всесвітнього економічного форуму, виокремлено напрями практичного застосування інтегрованих рішень на основі штучного інтелекту та блокчейн у фінансовому секторі. Р е з у л ь т а т и . Представлено еволюцію штучного інтелекту у 2022–2025 рр. і визначено його основні моделі. Проаналізовано витрати від впровадження платформ штучного інтелекту в різних секторах економіки. Охарактеризовано такі основні форми інтеграції штучного інтелекту та блокчейн-технологій у фінансовому секторі: смарт-контракти, боротьба із шахрайством і кіберзагрозами, кредитний скоринг й оцінювання ризиків, автоматизація фінансових процесів, трейдинг та управління активами. Визначено переваги та ризики синергії штучного інтелекту та блокчейн-технологій залежно від сфери застосування. Акцентовано увагу на необхідності посилення інституційної готовності України до використання штучного інтелекту у фінансовому секторі. Отримані результати можуть бути використані у процесі стратегічного планування цифрового розвитку фінансового сектору в умовах посилення впливу технологічних інновацій. В и с н о в к и . Поєднання штучного інтелекту та блокчейн-технологій створює синергетичний ефект, що виступає каталізатором інноваційних змін у фінансовому секторі, особливо в контексті безпеки, ефективності та персоналізації фінансових послуг. Інтеграція GenAI та блокчейну водночас породжує низку викликів, пов'язаних із масштабуванням, сумісністю систем та управлінням децентралізованими структурами, що потребує всебічної імплементації керівних принципів ОЕСР щодо розроблення й етичного використання штучного інтелекту й узгодженості стандартів, створення гнучкого нормативно-правового середовища.
Авторське право (c) 2025 Cвітлана МІЩЕНКО, д-р екон. наук, проф., Світлана НАУМЕНКОВА, д-р екон. наук, проф., Євген ТІЩЕНКО, канд. екон. наук, докторант https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ФІНАНСУВАННЯ НАУКОВОЇ СФЕРИ В УКРАЇНІ: ПРОБЛЕМАТИКА ТА НАПРЯМИ ЗМІН
В с т у п . Проаналізовано модель фінансування науки в Україні, зокрема і її основні джерела, динаміку та вплив на науково-дослідну діяльність. Дослідження ґрунтується на статистичних даних і сучасних теоретичних підходах до фінансування науки. Особливу увагу приділено ролі державного та приватного фінансування, а також їхньому впливу на загальні витрати на наукові дослідження та розробки. Метою дослідження є вивчення сили впливу релевантних факторів на залежну змінну – обсяг фінансування науки в Україні для формування стратегічного бачення розвитку наукового потенціалу України. М е т о д и . Для досягнення поставленої мети використано загальнонаукові та специфічні методи дослідження: порівняльний аналіз – у визначенні сучасних загроз і викликів для наукової сфери України; метод аналізу та синтезу – для ідентифікації ключових напрямів підтримки наукового потенціалу України; методи економіко-статистичного аналізу – для дослідження тенденцій розвитку науки в Україні та побудови економетричних регресій для аналізу впливу основних чинників на обсяги фінансування наукових досліджень і розробок. Р е з у л ь т а т и . Проаналізовано основні індикатори науково-дослідної діяльності – чисельність наукових працівників, загальні витрати на наукові дослідження та розробки, частки державного та приватного фінансування, а також відсоток фінансування науки відносно ВВП. На основі побудованої економетричної моделі отримано такі результати: фінансування на одного науковця позитивно корелює із загальним рівнем витрат, тоді як збільшення частки приватного фінансування має обернений вплив, що може свідчити про неефективний розподіл ресурсів або недостатню інтеграцію бізнесу у сферу наукових досліджень. Натомість чисельність наукових працівників і частка державного фінансування у структурі ВВП є статистично незначущими за моделювання загальних витрат на наукові дослідження і розробки через зростання міграції науковців за кордон і превалювання короткострокових стратегій фінансування. В и с н о в к и . Запропоновано підвищити ефективність використання державних коштів, стимулювати довгострокові приватні інвестиції та сформувати збалансовану фінансову структуру, яка забезпечувала б розвиток як фундаментальних, так і прикладних досліджень. Посилення міжнародної співпраці та розширення механізмів грантового фінансування також можуть сприяти стабілізації та зростанню національного наукового сектору.
Авторське право (c) 2025 Ганна ХАРЛАМОВА, д-р екон. наук, проф., Марія НАУМОВА, канд. екон. наук https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ПОТЕНЦІАЛ КРАУДФАНДИНГУ ДЛЯ ФІНАНСУВАННЯ РЕЛОКОВАНОГО БІЗНЕСУ В УКРАЇНІ
В с т у п . Актуальність цього дослідження полягає в необхідності пошуку альтернативних джерел фінансування для релокованого бізнесу в Україні. Краудфандинг здатний допомогти не лише залучити додаткову фінансову підтримку, а і сформувати ефективний нетворкінг між потенційними стейкхолдерами. Метою дослідження є обґрунтування потенціалу краудфандингу як сучасного інструменту фінансування релокованого бізнесу в Україні. Об'єкт дослідження – релокований бізнес в Україні та виклики, які супроводжують його діяльність після релокації. Предмет дослідження: краудфандинг як сучасний механізм фінансування релокованого бізнесу, включаючи фінансові й управлінські аспекти його застосування. М е т о д и . Для досягнення поставленої мети використано загальнонаукові та спеціалізовані методи, зокрема й аналіз сучасної наукової літератури, статистичних даних, кейсів успішних краудфандингових кампаній та опитування представників релокованого бізнесу. Метод аналізу та синтезу застосовано для узагальнення отриманих даних щодо краудфандингу. Р е з у л ь т а т и . Дослідження показало потребу суттєвих змін у виробничій діяльності, пошуку фінансових ресурсів і маркетингових заходів після релокації бізнесу. Виявлено ключові проблеми переміщеного бізнесу, які викликають складнощі залучення фінансування з традиційних джерел. Цифровізація усіх сфер діяльності бізнесу створює передумови для організації кампаній на краудфандингових платформах. Аналіз ринку краудфандингу, специфіки функціонування краудфандингових платформ та успішних кейсів краудфандингу дозволив визначити сильні та слабкі сторони краудфандингу, загрози та можливості. В и с н о в к и . Застосування краудфандингу здатне суттєво підвищити адаптивність переміщеного бізнесу до нових умов діяльності. Тому важливо підтримувати обізнаність вітчизняного бізнесу щодо переваг і можливостей краудфандингу на державному рівні.
Авторське право (c) 2025 Євгенія ПОЛІЩУК, д-р екон. наук, проф., Юлія ГЕРНЕГО, д-р екон. наук, доц., Владислав ГОРБОВ, канд. соц. наук, доц., Гліб АЛЕКСІН, канд. екон. наук, доц., Владислав ЛАВРЕНЮК, канд. екон. наук, доц. https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
МОДЕЛЬ ОЦІНЮВАННЯ ЕФЕКТИВНОСТІ ДЕРЖАВНИХ ПІДПРИЄМСТВ ЗА ФІНАНСОВИМИ ПОКАЗНИКАМИ: АНАЛІЗ ТА УДОСКОНАЛЕННЯ
В с т у п . Актуальність дослідження обумовлена новизною запровадженого у практику корпоративного управління порядку щорічного погодження пропозицій щодо окремих фінансових показників державних підприємств і відповідної моделі розрахунку інтегрального оціночного показника. Мета дослідження полягає у виявлені потенційних шляхів до покращення якості результатів, отриманих у разі застосування моделі. Об'єктом дослідження виступають методичні підходи до оцінювання ефективності діяльності державних підприємств, предметом – питання відповідності фінансових коефіцієнтів моделі оцінювання інтегрального показника галузевим та іншим відмітним особливостям діяльності підприємств. М е т о д и . Для дослідження моделі та формування рекомендацій щодо її покращення застосовано методи критичного аналізу та розрахунку фінансових показників у тестовому режимі, синтезу узагальнювальних висновків, а також порівняння для виявлення схожих методичних підходів з інструментом IMF SOE HEALTHCHECK Toolkit, що є міжнародним стандартом оцінювання фінансової складової ефективності державних підприємств. Р е з у л ь т а т и . Порівняльний аналіз двох методичних інструментів показав, що національна модель більш адекватна до сучасних умов вітчизняної економіки, аніж інструмент МВФ, але потребує доопрацювання. Наведено перелік потенційних шляхів до покращення результатів, отриманих за допомогою моделі, через усунення методологічних недоліків її побудови. Виявлено основний проблемний аспект моделі – відсутність врахування галузевої специфіки у процесі оцінювання, який проілюстровано практичним її застосуванням для оцінювання підприємства фінансового сектору. На основі отриманих результатів надано рекомендації щодо покращення якості оцінювання. В и с н о в к и . Модель розрахунку інтегрального показника загалом є корисним інструментом для оцінювання фінансового здоров'я державних підприємств, але потребує певних доопрацювань з боку її розробників. Особливої уваги потребує адаптація коефіцієнтів моделі до потреб оцінювання підприємств фінансового сектору, адже дослідженням встановлено, що значна частина показників не підходить для оцінювання, спотворюючи відображення дійсного фінансового стану підприємств. Отже, на базі отриманих результатів аналізу надано ряд рекомендацій щодо поліпшення методологічних аспектів оцінювання запровадженої моделі.
оцінювання фінансового здоров'я підприємств
Авторське право (c) 2025 Лариса ШАУЛЬСЬКА, д-р екон. наук, проф., Леся ЧУБУК, д-р екон. наук, доц., Дар'я ГАЙДАМАКА, магістр, консультант https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
АКТУАЛЬНІСТЬ ВИКОРИСТАННЯ КОНЦЕПЦІЇ ПОЛЮСІВ ЗРОСТАННЯ В КОНТЕКСТІ ЕКОНОМІЧНОГО ВІДНОВЛЕННЯ УКРАЇНИ
В с т у п . Актуальність статті полягає у потребі глибинного дослідження інструментів регіональної політики, здатних одночасно сприяти економічному відновленню та зростанню й вирівнюванню регіональних диспаритетів, які поглибилися після початку повномашстабного вторгенння. Метою дослідження є комплексний аналіз концепції полюсів зростання як інструменту для стимулювання підприємництва та залучення інвестицій у контексті економічного відновлення України. Об'єктом дослідження є концепція полюсів зростання як інструмент регіональної політики, спрямований на економічне відновлення. Предметом дослідження є теоретичні засади, міжнародний досвід, індикатори визначення, механізми впровадження та потенційний вплив концепції полюсів зростання на економічне відновлення,подолання регіональних диспаритетів і залучення інвестицій в Україну. М е т о д и . Застосовано порівняльний аналіз міжнародного досвіду впровадження концепції полюсів зростання, вітчизняного нормативно-правового поля та підходів до вибору індикаторів, а також аналіз вітчизняних досліджень, що стосуються тематики. Це дало змогу комплексно оцінити передумови, механізми та наслідки впровадження полюсів зростання для економічного відновлення. Р е з у л ь т а т и . У межах дослідження здійснено комплексне оцінювання стану й особливостей регіонального розвитку в Україні, включно з аналізом територіальних диспаритетів і чинних механізмів їхнього подолання. На основі порівняльного огляду зарубіжних практик (Румунії, Польщі, Франції тощо) узагальнено підходи до реалізації концепції полюсів зростання, виокремлено п'ять базових груп індикаторів для визначення потенційних "полюсів" (статус в адміністративно-територіальному устрої, демографічні показники, інноваційна діяльність, економічна спроможність, просторова інтеграція). Продемонстровано, що в разі цілеспрямованої підтримки та належної інституціональної спроможності полюси зростання здатні генерувати мультиплікативний ефект для навколишніх територій, позитивно впливаючи на показники зайнятості, залучення інвестицій і загальну динаміку економічного відновлення. В и с н о в к и . Запровадження концепції полюсів зростання в Україні може стати важливим чинником у подоланні диспаритетів, прискоренні економічного відновлення та підготовці до євроінтеграції. Подальша ефективність залежатиме від ретельного відбору пріоритетних осередків, адаптації іноземного досвіду, а також продуманої державної політики й фінансових стимулів для ключових міських центрів.
диспропорційність економічного зростання
Авторське право (c) 2025 Ярослав ЖИДИК, асп., Людмила АНІСІМОВА, канд. фіз.-мат. наук, доц. https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
АНАЛІТИЧНЕ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ТРАНСФЕРТНОГО ЦІНОУТВОРЕННЯ
В с т у п . Розвиток міжнародної торгівлі та збільшення ролі транснаціональних корпорацій підняли питання міжнародного оподаткування на новий рівень, а контроль за трансфертним ціноутворенням є однією з актуальних проблем сьогодення. Якісно проведений функціональний та економічний аналізи контрольованих операцій є одним із найважливіших компонентів документації з трансфертного ціноутворення та надає можливість правильно визначити в подальшому метод порівняння та в цілому провести порівняльне дослідження щодо відповідності цін у контрольованих операціях принципу "витягнутої руки". Метою було дослідити та визначити шляхи вдосконалення теоретичних та практичних аспектів проведення аналізу контрольованих операцій задля оцінювання їхньої відповідності принципу "витягнутої руки". М е т о д и . Основу дослідження становить використання таких методів: методи логічного узагальнення – визначення основних аспектів проведення функціонального й економічного аналізів, оцінювання впливу необхідності зіставності економічних умов діяльності сторін операції та проблематика коригування на країновий ризик; метод аналізу – стан і перспективи вдосконалення функціонального й економічного аналізів, чинних нормативно-правових актів, дослідження структури застосування методів трансфертного ціноутворення, а також табличні методи та групування для відображення узагальненої інформації щодо аналітичного забезпечення трансфертного ціноутворення та його вдосконалення. Р е з у л ь т а т и . Узагальнено та запропоновано вдосконалення процесу проведення функціонального аналізу під час здійснення порівняльного дослідження, розроблено покроковий шлях аналізу можливості застосування того чи іншого методу трансфертного ціноутворення за їхньої послідовності, розроблено тест для підприємств для аналізу можливості застосування принципу групування контрольованих операцій, визначено важливість географічного розташування зіставних компаній у проведенні порівняльного дослідження та шляхи подальшого вдосконалення функціонального аналізу з урахуванням фактора географічного розташування. В и с н о в к и . На основі проведеного дослідження визначено важливість якісного здійснення та подальшого вдосконалення функціонального аналізу трансфертного ціноутворення з метою оцінювання, які функції, активи та ризики найбільше вплинули на ціноутворення в контрольованих операціях, і на основі цього – проведення якіснішого економічного аналізу. Виявлено, що при проведенні порівняльного дослідження за відсутності зіставних компаній на локальному ринку, не завжди географічно близькі ринки є зіставними, віддаленіші регіони / країни можуть бути більш зіставними за економічно-політичними й іншими умовами. Причому є можливість здійснювати коригування на країновий ризик, проте це варто робити з огляду на ситуації і доступність даних, щоб це приводило до більш надійних результатів, а не навпаки.
Авторське право (c) 2025 Анастасія ГОНЧАР, асп., Тетяна МЕЛЬНИК, канд. екон. наук, доц. https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ФОРМУВАННЯ МЕХАНІЗМУ ЗБАЛАНСОВАНОЇ СТРАТЕГІЇ ІННОВАЦІЙНОГО РОЗВИТКУ МЕТАЛУРГІЙНИХ ПІДПРИЄМСТВ
В с т у п . Актуальність цього дослідження полягає у формуванні механізму збалансованої стратегії інноваційного розвитку металургійних підприємств. Метою роботи є дослідження теоретико-методичних засад формування механізму збалансованої стратегії інноваційного розвитку металургійних підприємств в Україні. Об'єктом дослідження є процес формування та реалізації управління інноваційним розвитком металургійних підприємств в Україні. М е т о д и . Для досягнення поставленої мети використано такі методи дослідження: аналізу та формалізації – для вивчення теоретичного підходу до визначення сутності механізму збалансованої стратегії інноваційного розвитку металургійних підприємств; кваліметричного прогнозування – для визначення складових механізму збалансованої стратегії інноваційного розвитку металургійних підприємств; таксономії та синтезу – для узагальнення компонентів управління ризиками у процесі розвитку металургійних підприємств; абстрактно-логічний метод – для теоретичних узагальнень і висновків дослідження. Р е з у л ь т а т и . Формування механізму збалансованої стратегії інноваційного розвитку металургійних підприємств включає наступні етапи: на першому аналізують поточний стан інноваційного потенціалу підприємства та формують пропозиції щодо його розвитку відповідно до галузевих та інноваційних фільтрів, а також заданого рівня конкуренції; на другому етапі визначають цілі інноваційної діяльності металургійного підприємства; на третьому пропонують підходи щодо проблем управління ризиком втрати інноваційних можливостей металургійного підприємства; на четвертому (останньому) етапі формують механізм збалансованої стратегії інноваційного розвитку металургійного підприємства. В и с н о в к и . Формування механізму збалансованої стратегії інноваційного розвитку металургійних підприємств дозволяє адаптуватися до умов жорсткої конкуренції на ринку, розвивати сучасні технології і розробляти нові, здійснювати випуск складної інноваційної продукції завдяки використанню наявного інноваційного потенціалу, а також його збільшення, що в підсумку підвищує конкурентоспроможність інтегрованої структури.
механізм імплементації збалансованої стратегії
Вибрані розділи трудового права та основи підприємницької діяльності
Авторське право (c) 2025 Євген ЗАБАШТА, д-р філософії, асист., Генріх ГУДЗЬ, канд. екон. наук, асист. https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
КОНЦЕПТУАЛЬНІ ПІДХОДИ ДО ВИЗНАЧЕННЯ СУТНОСТІ КАТЕГОРІЇ "КРЕАТИВНІ ІНДУСТРІЇ" ТА ЇХНЬОЇ КЛАСИФІКАЦІЇ У СУЧАСНОМУ КОНТЕКСТІ
В с т у п . Динамічний розвиток економіки в умовах глобалізації та цифровізації посилює роль креативних індустрій як ключового чинника інноваційного розвитку. Національна стратегія–2030 передбачає збільшення їхньої частки у ВВП України до 10 %, приріст частки у створенні доданої вартості з 3,86 до 5 %, зростання експорту креативних товарів і послуг із 0,5 до 3 %, а також збільшення зайнятості в секторі з 3,57 до 4,5 % (Кабінет Міністрів України, 2020). У цьому контексті дослідження креативних індустрій є актуальним для оцінювання їхнього впливу на економіку, інновації та зайнятість, проте різноманітність підходів до їхнього визначення і класифікації ускладнює формування єдиної методологічної бази для аналізу їхнього соціально-економічного значення. М е т о д и . Використано такі методи: контент-аналіз наукових визначень і типологій креативних індустрій; структурно-логічний аналіз для виокремлення ключових компонентів поняття; методи порівняння й аналогій для виявлення спільних і відмінних рис трактувань; індуктивно-дедуктивний підхід для обґрунтування інтегрованого підходу до класифікації креативних індустрій. Р е з у л ь т а т и . На основі систематизації наукових джерел сформульовано авторське визначення поняття "креативні індустрії", яке інтегрує ключові аспекти представлених у літературі дефініцій і концептуально відображає їхню сутність. Висвітлено ознаки креативних індустрій. Запропоновано класифікацію креативних індустрій за способом створення економічної цінності (творчість або технології), формою кінцевого продукту (матеріальний чи нематеріальний) і характером взаємодії зі споживачем (прямий чи опосередкований вплив). В и с н о в к и . Проведене дослідження дозволило систематизувати наукові підходи до визначення поняття "креативні індустрії" та простежити особливості їхньої еволюції в умовах глобальних економічних змін. На основі детального аналізу сформульовано авторське визначення креативних індустрій як сукупності секторів економіки, де творчість, інноваційність та інтелектуальна власність є основою створення економічної цінності та сталого розвитку. Визначено ключові ознаки креативних індустрій. Розроблено інтегровану класифікацію креативних індустрій, яка дозволяє чітко розмежувати традиційні напрями, пов'язані із збереженням культурної спадщини, та сучасні технологічні сектори, що активно інтегрують цифрові рішення і сприяють інноваційному розвитку.
Авторське право (c) 2025 Ірина СВИЩУК, асп. https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ДОСЛІДЖЕННЯ ВПЛИВУ ВІЙНИ В УКРАЇНІ НА СОЦІАЛЬНУ БЕЗПЕКУ ЛЮДИНИ
В с т у п . Досліджено вплив військового конфлікту в Україні на систему соціальної безпеки людини, враховуючи те, що під час війни така система характеризується впливом переважно зовнішніх факторів. Метою цього дослідження виступає емпіричне визначення впливу війни, що обумовлює стійкість соціальної безпеки людини в Україні в умовах гібридного та повномасштабного конфлікту. М е т о д и . Використано внутрішні чинники, які впливають на соціальну безпеку людини в Україні під час війни. В процесі дослідження впливу військової агресії з боку рф на систему соціальної безпеки людини в Україні застосовано інструментарій векторної моделі авторегресії. Для врахування військової агресії до моделей включено показник військових видатків у рф внаслідок коректної ідентифікації вказаним індикатором найгостріших фаз конфлікту та підготовки до війни. Р е з у л ь т а т и . Аналіз функцій реакції на імпульси показав, що частка населення, яка витрачає на проживання менше 50 % медіанного доходу, погіршується, особливо через вісім років після настання шоку. Причому коливання цього індикатора майже на 50 % пояснюються зміною військових видатків у рф. Зниження внутрішніх кредитів приватному сектору банками через рік після шоку у військових видатках у рф складає 7 %; в подальшому це падіння нівелюється, проте досягнення рівноважного рівня не прослідковується. Волатильність внутрішнього кредиту приватному сектору банками внаслідок коливання військових видатків у рф становить близько 22 %. Крім того, внаслідок військової агресії спостерігається миттєве зростання кількості внутрішньо переміщених осіб і нових переміщень, пов'язаних із конфліктом і насильством, більш ніж на третину. Водночас волатильність цього індикатора на 95 % пояснюється коливаннями військових видатків у рф. Зростання особового складу Збройних сил в Україні внаслідок шоку становить близько 8 %, а зміна військових витрат у рф пояснює 91 % коливань цього показника. В и с н о в к и . На основі результатів дослідження можна зробити висновок, що система соціальної безпеки людини в Україні є відносно стійкою внаслідок впливу такого зовнішнього чинника, як військовий конфлікт.
Авторське право (c) 2025 Олена Баженова, д-р екон. наук, проф. , Оксана Банна, канд. фіз.-мат. наук, доц. https://creativecommons.org/licenses/by/4.0